Højt oppe i det kolde nord lå riget Västra Götaland.
Et lille, splittet rige, hvor tre store slægter kæmpede om magten.
Her i mørket udbredtes den kristne tros lys fra kirker og klostre.
Men for én kvinde føltes klostret som et hjem uden Gud.
Hun var indespærret mod sin vilje -
- og skilt fra sin elskede, der var dømt til at tjene i Det Hellige Land.
Cecilia.
Du har besøg.
Cecilia!
Det er dejligt at se dig.
- Er der sket noget? - Nej, nej da.
Det er flere år, siden du har været her, Brosa.
Din bodstid er jo snart forbi. Har du tænkt over fremtiden?
Du erjo Folkungsfrænde og dronningens veninde, -
- så der er nok mange mænd, der vil giftes med dig.
Du har brug for en mand. Det vil styrke din stilling.
- Ja, det vil styrke os alle. - Jeg har svoret at vente på Arn.
- Du må berede dig på det værste. - Han lever.
- Han er borgherre i Gaza. - Det er jo gamle efterretninger.
- Jeg venter på ham. - og hvis han ikke vender hjem?
Så gifter jeg mig ikke.
RIGET VED VEJENS ENDE
- Røvere? - Nej, krigere.
Død over tempelridderne!
Sænk buen.
Slå porten op!
Det er borgherren. Slå porten op!
Er I uskadt, herre?
- Hvem skød den pil? - En af de nye folk.
Vi så, at I var i knibe. Det er ham deroppe.
Send ham ind til mig.
- I ville tale med mig. - Hvad hedder du?
Jeg kaldes Aral d'Austin.
Du er en dygtig bueskytte, Aral d'Austin.
Tak, herre.
- I hvilket rige ligger Austin? - Det er mit navn.
Jeg hedder Harald Øysteinsson. Fra Norge.
Jeg hedder Arn Magnusson. Fra Västra Götaland.
Hvem skulle have troer, at man ville møde en Folkunge.
En frænde. Tak.
Der var min familie, som gemte jeres kong Knut i Norge.
- Er Knut Eriksson konge? - Ja da.
Du må have været længe væk. Han har værnet om freden i årevis.
Kender du Magnus Folkeson på Arnäsgård?
Ja, det kan du tro. Han er jo desværre gået bort nu.
- Hvornår? - Han sov ind for to vintre siden.
Det er hans søn, Eskil, som er herre på Arnäsgård nu.
Hvordan er du selv endt hernede?
Var Magnus Folkeson din far?
Det gør mig virkelig ondt.
Du har tjent vores orden trofast og skal belønnes, når tiden er inde.
Dette er dit frihedsbrev.
Västra Götaland.
Kom, Cecilia.
Cecilia.
Gud har beskikket dig til at kunne tilgive mig.
- Hvad er det, jeg skal tilgive? - Min synd.
Mine synder mod dig.
Jeg ville hindre din og Arn Magnussons lykke.
Giv mig mit barn!
Jeg ville straffe jer, fordi jeg ikke fik lov at opleve kærligheden.
Klosterlivet ...
... har jeg aldrig brudt mig om.
Det var min fars vilje.
Så han sendte mig hertil.
Bag disse mure.
Du er et godt menneske, Cecilia.
Godhjertet og tilgivende.
Dine bønner kan forkorte min tid i skærsilden.
Kan du tilgive mig?
Kun Gud kan tilgive dig.
Jeg forbander dig, Cecilia Algotsdotter!
Jeg forbander dig og Arn Magnusson!
Der er bud fra hovedkvarteret, herre.
Han er træt. Gå nu til ham.
Så er det nok. Gå tilbage til arbejdet.
Han var selv ude om det.
Du begår to fejl, Harald. Du har valgt for tungt et sværd.
Jeg burde have valgt et større.
- og så slås du som en viking. - Jeg har aldrig lært andet.
og jeg har da klaret mig hidtil.
Der er indløbet ordrer fra Jerusalem. Vi skal slutte os til en ørkenhær.
Du skal med som min sergent.
Tak, herre.
Jeg takker ydmygst. Det vil være mig en stor ære.
Vi har et langt ridt foran os.
Du har valgt den rette mand. Du vil ikke blive skuffet.
Herligt vejr.
Det er sandelig blevet ganske lunt.
- Hvem, der havde en øl nu. - Spar på kræfterne, Harald.
Øl, øl, øl ...
Fjendens styrker bevæger sig nordpå.
De må have noget i sinde.
Hvordan er de saracenere? Er de så onde, som man siger?
De er som os. Nogle er onde, andre er gode.
Men deres leder, Saladin, må da være en ond satan.
Er det sandr, at du er den eneste, der har besejret ham?
Saladin er langt fra besejret.
Men det er vel bare et spørgsmål om tid, ikke sandt?
Man må udvise tro, hvis man vil besejre det onde.
- og hvis man ikke besejrer det onde? - Så dør man.
Det er varmt om dagen og iskoldt om natten.
Jeg savner allerede skovene og fjordene.
- Længes du aldrig hjem? - Jo.
Men min tid her er snart forbi.
Ved næste måneskifte kan jeg vende hjem.
Jeg beklager tabet af den kære moder Rikissa.
Men selv i sorgens stund må vi skue fremad, ikke sandt?
Jeg har talt med kongens jarl Brosa. Han har lagt et godt ord ind for dig.
Jeg har ingen grund til at betvivle hans skøn.
Jeg så meget gerne en abbedisse af Folkungsæt i et af vore klostre.
og nu er der jo en ledig plads.
Abbedisse i Gudhem. I dit eget kloster.
Tak. Det er et storslået tilbud.
Men jeg hverken kan eller vil aflægge klosterløftet.
- Ikke det? - Min bodstid er snart forbi.
Jeg har udstået min straf.
Snart forlader jeg Gudhem og rejser til dronningen i Visingsö.
Der vil jeg vente på min trolovede. Hils Brosa og fortæl ham det.
Hvor kommer den fra?
Den tilhører de beduiner, som bor i vort territorium.
Fortsæt til stormesterens lejr. Vi slutter os tiljer der.
Jeg har lovet dem beskyttelse.
- Beduinerne? - De er vore spioner.
Til gengæld beskytter vi dem.
Herre ...
- Så er det nok! - Hvem fanden er du?
Arn de Gothia, og dette er mit territorium.
Jeg udfører min pligt mod korset.
Din pligt mod korset omfatter ikke drab på uskyldige mennesker.
- Men de erjo saracenere. - Forsvind.
- Hvis side er du på? - Forsvind nu!
Forsvind selv, saracenerven.
- Han erjo en kujon. - Hold dig helt udenfor, Harald.
- Lad os komme væk. - Nej.
Al Ghouti, vi takker dig.
Gud sendte dig til undsætning.
Han ser din sorg.
Men Gud har en hensigt med al vores smerte.
- Herre. - De Gothia.
Jeg har noger, I skal læse.
Det er min hjemsendelse, som stormester Torroja underskrev.
I overmorgen harjeg aftjent min pligt her.
Jeg ved, at min forgænger af en eller anden grund agtede dig.
Men du er bare en undergiven.
- Så vil I ikke begræde min afrejse. - Afrejse?
- Jeg har gjort bod nu. - Afrejse?
Vi står over for at knuse Saladin.
Stikker du af umiddelbart før et slag?
Du kan frit rejse.
Men hvis du rejser, bliver det som desertør.
Jeg har modtaget efterretninger om, at Saladins lejr er ved Tiberiassøen.
Der afventer de forstærkninger.
Vi marcherer direkte til Tiberias og overrumpler ham.
- Er det forstået? - Herre.
Der er ikke en dråbe vand på ruten. og det er hedt som i helvede derude.
Jeg er enig med de Gothia. Det er tre dages ørkenmarch.
Saladins hær er større end vores. og han har vand.
- Vi kan ikke besejre ham. - Det er, hvad Saladin tror.
og derfor kan vi besejre ham. Vi harjo Det Sande Kors med os.
Ingen kristen hær, der har ført det, er nogensinde blevet besejret.
Det var Det Sande Kors, der sikrede os sejr ved Mont Gisard.
og nu sikrer det os atter sejr. Eller tvivler du på Korsets kraft?
Det er ikke Det Sande Kors, jeg betvivler.
Du har bare at adlyde.
Du har ret, de Gothia. Men det er ham, der har kommandoen.
Hvor skal slaget stå?
- Du rider ikke med os, Harald. - Jeg følger da dig.
Rejs hjem med næste skib fra Gaza. Jeg løser dig af din tjeneste.
- Jeg vil kæmpe ved din side. - Det er en ordre, Harald.
- Jeg er ikke bange for at dø. - Jeg betvivler ikke dit mod.
Jeg ville være sejlet hjem med dig, men nu sender jeg dig i forvejen.
En dag mødes vi igen.
Holdt!
Vi slår teltene op her.
Vi kan ikke slå lejr her, stormester. Vi må først finde vand.
Folkene er udmattede. Slå teltene op!
Tempelridderne bryder op ved daggry.
- Deres hær ligger ved Hattins horn. - De vil møde os i ørkenen.
- En stor sejr følger et nederlag. - om Gud vil det.
Jeg sværger på, atjeg kommer tilbage efter dig.
og jeg venter på dig.
og hvis han ikke vender hjem?
Så gifterjeg mig ikke.
Det er ikke meger, du har med dig, Cecilia Algotsdotter.
Kongen og dronningen venter dig på Visingsö.
Jeg har sendt Magnus derud.
- Så nu ved han det? - Ja, det gør han.
Jeg hører, at du har takket nej til biskop Erlands tilbud.
- Du skal vel have betænkningstid. - Jeg har haft rigelig tid.
Blanka!
Hvor er jeg glad for at se dig.
- Det er godt at se dig igen. - Kong Knut.
De er til dig. Nu skal du hilse på vore sønner.
- Det er Erik, vores ældste søn. - Velkommen.
Det erJon. og lille Knut.
- Magnus ... - Mor.
Du skal ikke stå her i regnen, Magnus. Gå indenfor.
Jeg siger bare, at vi må slå til, før Sverker Karlsson gør det.
Snart vil han gøre krav på kronen, og han får hjælp af danskerne.
- Lad ham bare komme. - Vi kan ikke kæmpe mod danskerne nu.
Jeg vil hverken krybe for Sverker Karlsson eller danskerne.
Det erjo ikke det, jeg siger. Men vi må værne om vort hus.
Der har vi jo vores kære hædersgæst. Kom og sæt dig her.
Du ser strålende ud, Cecilia.
Hendes fremtid ville være strålende, hvis hun bare lyttede til gode råd.
- Brosa ser mig gerne som abbedisse. - Det er da et ærefuldt hverv.
Kirkens magt er stor, lige så stor som kongemagten.
Folkunger må tage vigtige hverv, så vi kan hæmme Sverkerne.
Hvis du er så glad for klosterliver, tager man da nok mod en ny broder.
Min hustru har en hvas tunge, men vi ved, at du mener det vel.
Velkommen til Visingsö, Cecilia.
- Forstyrrer jeg? - Nej da. Kom ind.
Sid ned.
Du må have spekuleret over det.
Din far ...
- Din far og jeg ... - Jeg ved det godt.
- Brosa siger, at han er død. - Det ved han intet om.
Han lever.
- Han lever i mine bønner. - også i mine.
Brand! Brand!
Mit navn er Ebbe Sunesen.
Jeg kommer fra Danmark som ven.
Den danske konge er bekymret for freden.
også i jeres rige.
Han ser gerne, at I forsonerjer med Sverkerslægten.
Hvis han tror, jeg overlader tronen til dem, tager han fejl.
Ville Sverker Karlsson have tronen, havde han for længst taget den.
Som I tog den fra hans far.
Lad os nu tale fornuft.
Stridighederne har varet længe, og vi har alle mistet frænder.
Der er næppe nogen af os, der ønsker flere blodsudgydelser.
- Har kongen det ikke godt? - Han har bare fået for meget øl.
Sig mig, hvem er dronningens veninde?
- Cecilia Algotsdotter. - Lægsøster fra klostret Gudhem.
En nonne ...
Hun ligner ikke en nonne.
Det er min mor, du taler om.
og hvor er så din far?
Han er tempelridder i Det Hellige Land.
- Så beklager jeg jeres sorg. - Hvad mener du?
Jerusalem er faldet. Tempelridderne blev nedslagtet.
De døde alle sammen.
Hver eneste en.
Du lyver!
Det hænder, at jeg synder. Men jeg lyver aldrig.
Hvis du kan fælde mig i kamp, kan du kalde mig, hvad du vil.
Tag det nu roligt, Magnus.
- Hvor er jeg? - I Damaskus.
Hvorfor er jeg stadig i live?
Spørg min bror. Det var ham, der fik øje på dig.
Fred være med dig.
Vær hilser, min værdige modstander.
Sid ned.
Jerusalem er i mine hænder. Byen falder, nårjeg ønsker det.
Barmhjertighed er kendetegnende for en stor konge.
De kristne myrdede alle, da de tog byen.
Mine folk ønsker at gøre det samme.
Hvis du vælger hævnens vej, vender de kristne tilbage i hobetal.
Så får krigen aldrig nogen ende.
Det er kloge ord, Al Ghouti.
Hvis alle vore fjender var som du, ville vi få svært ved at sejre.
En skønne dag vil vi måske kunne dele denne prægtige by.
Alle mennesker.
Tag denne drøm om fred med dig hjem.
Det er på tide, du vender hjem og indfrier dit løfte.
Du har en lang rejse foran dig. Ibrahim leder dig på vej.
Det er en stor ære at tjene Al Ghouti.
Jeg håber ikke, at du kun vil huske mig som en fjende.
Nej, det vil jeg aldrig kunne.
Vi vil altid være venner. Selv om jeg bliver abbedisse.
Jeg kan ikke blive her.
Jeg vier mig til klosterliver, for det er det eneste, jeg kender.
Velkommen tilbage.
Cecilia.
Det er dig.
Det er dig ...
Mor?
Jeg skulle aldrig have taget dig med den gang.
Du og Cecilia blev dømt hårdt, fordi du var kongemorderens ven.
Jeg fulgte dig af egen fri vilje for at kunne gifte mig med Cecilia.
Du er min ven, og jeg lovede dig min støtte, når det gjaldt Cecilia.
Jeg så jer meget gerne gift, men jeg må lytte til Brosa.
Kærlighed er for driverter og svæklinge.
Du har rettigheder og privilegier, men med dem følger forpligtelser.
Du har forpligtelser over for din slægt.
- Jeg har aflagt en ed. - Ed! Du var jo kun et barn.
Du svigter kongen og slægten for en ed, du aflagde som pattebarn.
Du er først og fremmest en Folkung.
Tal ham til fornuft, Eskil.
Jeg ved, hvad din kærlighed til Cecilia betyder for dig, Arn.
Men der er meget rigtigt i det, som Brosa siger.
Du gør klogest i at vælge en Sverkerdatter.
Brosa har ret.
Hvis vi ikke knytter det rette bånd, kan vi snart stå på randen af krig.
Jeg har svoret over for Gud at ægte Cecilia.
En hellig ed, Brosa. Det kan du ikke ændre på.
Arn Magnusson og Cecilia Algotsdotter.
Det er med glæde og lettelse, at jeg giver jer min velsignelse.
- Skål! - Skål!
- Magnus. - Far.
Alle morer sig sorgløst. Selv Brosa ville have moret sig.
Han var ikke til at overtale. Tænk at han kan modstå øl og flæsk.
Det er en stor ...
Det er en stor ære at få lov at være her i aften.
Blandt så gode mænd og kvinder.
Ikke mindst den mand der.
Nordens største kriger.
Hvis du en dag får brug for en god bueskytte, kære ven, -
- så ved du, at du altid kan regne med Harald Øysteinsson.
Så på vegne af hele Norge ...
Kære Arn og kære Cecilia, tillykke.
- og skål. - Skål.
- Fryser du? - Nej.
Nej.
- Det her er alt for varmt. - Ja.
Har vi forandret os så meget?
Vore sjæle er de samme. Du er den Cecilia, jeg husker.
Det er vort nye hjem, Cecilia. Herfra vil vi virke for freden.
Jeg havde aldrig forestillet mig, at det ville være så stort.
Alle her er frie mænd med mange nye færdigheder.
Det kunne ikke have været bedre. Det er et godt sted.
- Det er Sune Folkeson. - Velkommen til Forsvik.
Nu skal du se, hvor vi skal bo.
- Hvad synes du så? - Birkestammer.
- Det er flot. - og se så her.
En gave fra vore saracenske venner.
- Vi er de første med en bæk i huset. - og egen birkeskov i sovekammeret.
SEKS ÅR SENERE
Far.
Far! Far!
Skal du ud og skyde med Sune?
Så træner far videre med folkene. Af sted.
Sigge.
Så er det din tur. Sigt på midten.
Det var ikke dårligt. Så er det mig.
Den pil må du selv finde. Af sted med dig.
Du kommer ikke tilbage, før du har fundet den.
Alde?
- Har du set Alde, Sten? - Ja, lige før.
Alde!
Alde?
Ind med børn og kvinder!
Hent hr. Arn.
Er det din smukke mor?
Lad hende være!
- Den berømte tempelridder. - Fremfør dit ærinde og forsvind.
Vi kom tilfældigvis forbi og traf din datter ude i skoven.
Jeg blev nær ramt af en vildfaren pil.
Til tider kan det være svært at skelne mellem ven og fjende.
Du må passe bedre på familien. Skovene er ikke sikre mere.
Især ikke nu, hvor kong Knut ligger for døden.
- Hvorfor har ingen sagt noget? - Jeg ville ikke skabe uro.
- Uro? - Ja, uro.
Knut er min ældste ven.
Mens I skændes, kan Sverker Karlsson tage Visingsö.
I seks år har I ikke gjort andet end at holde gammelt nag i live.
Det er på tide, at I slutter fred.
Hvor lang tid har han tilbage?
Han skider blod. Det erjo aldrig noget godt tegn.
- Sverker gør Ebbe Sunesen til marsk. - Han har den danske konge bag sig.
og hele den danske hær.
Vi er ikke parat til at møde danskerne på slagmarken.
- Vi må vinde tid. - Der er kun én løsning.
- Hvabehar? - Der er kun én løsning.
Vi må give afkald på kronen.
Arn.
Vis mig ind til din far, Erik.
Vi har intet valg.
Vi tilbyder Sverker Karlsson tronen.
På betingelse af, at Erik bliver hans tronfølger.
Netop, men går Knut med til det?
Arn ...
Jeg kom, så snart jeg hørte det.
Hvorfor straffer Gud mig sådan?
- Han lader mig dø i mit eget skidt. - Spot ikke Gud, far.
Vær ikke bange, min dreng.
Biskoppen kommer snart og hjælper mig over på den anden side.
Jeg ved, hvorfor du er kommet, Arn.
Du vil have, at Sverker Karlsson skal overtage tronen, ikke sandt?
Det er den eneste løsning.
- Det er det eller krig. - Men hvad med Erik?
Vort krav er, at Sverker Karlssons efterkommere gøres arveløse.
Erik skal være tronfølger.
Du må støtte ham, Arn. Hvad der end sker.
Hvis Sverker Karlsson gør ham ondr, sværger du så at stå bag ham?
- Det har du mit æresord på. - Det er godt.
Det er godt ...
op på kajen.
Kongens sværd.
Må jeg præsentere mine nevøer.
Eskil Magnusson af Arnäs.
Arn Magnusson af Forsvik.
Arn Magnusson. Dit ry er gået forud for dig.
og dit er slet ikke fulgt med.
Jeg hører, at du er en mand, der kan lide at gå dine egne veje.
Jeg følger den vej, som min slægt følger.
Jeg sætter stor pris på venskabet med Folkungslægten.
og det gør min jarl også. Ikke sandr, Erik?
Jeg må vende tilbage til Forsvik.
- Jeg så helst, at I fulgte med mig. - Cecilia skal ikke bekymre sig.
Jeg lovede Knut at værne om Erik.
Erik er jarl og tronarving. Hans plads er her på ?isingsö.
Sverker skal ikke se mig flygte.
Blanka er alt for dumdristig.
Sverker Karlsson er upålidelig. Han tøver ikke med at skade Erik.
Nej, det er jeg også bange for.
Vi kan ikke lade hende og drengene i stikken på ?isingsö.
Vi må sende en til at våge over dem. En, som vi kan stole på.
Du må forlade Forsvik i aften.
Det er et stort ansvar, men vi må beskytte tronarvingen.
På Forsvik foragtede de mig for mit danske blod.
Jeg har aldrig fået lov at vise, hvad jeg duer til.
og hvad er det, du duer til?
- Jeg er en god hirdmand. - En god hirdmand?
Du kunne ikke engang vogte en lille møgunge ude i skoven.
Måske ville jeg ikke vogte hende.
En forræder.
Jeg skulle lade dig hænge.
Men det vil nok tiltale kongen at have en Folkunge i sin hird.
Velkommen.
Se ham dog.
Rejs dig, så vi kan se vores jarl.
Se på ham. Se på ham. Se dog på ham!
Se på Erik, vores jarl.
Han ligner jo en fuld ... pil.
Sverker!
- Taler kongen sådan til sin jarl? - Du er ikke dronning længere.
Sverker Karlsson har gavmildt ladet dig blive boende her.
og du gengælder det med utaknemlighed.
Du er meget smuk.
Men min marsk har ret. Jeg har intet at takke dig for.
Jeg har ingen grund til at vise dig gæstfrihed. Rejs nu.
- Kom. - Alene!
Dine sønner er store nok til at klare sig uden deres mor.
En. To. Tre ...
Godt. Fem. Seks.
En. To.
Jeg har set så megen ondskab.
Så megen død.
Jeg bad til Gud om, atjeg ikke skulle opleve krig igen.
Men hvis Sverker griber til sværder, så har vi krigen her.
Jeg er her også.
Jeg er hele tiden hos dig.
- Gud har en særlig opgave til dig. - At føre krig?
At stifte fred.
Min marsk mener, du tjener to herrer.
og hvad mener kongen selv?
Jeg har ikke besluttet mig endnu.
Du harjo tjent mig godt, men jeg har tillid til min marsk.
Jeg har kun én herre, og det er kong Sverker.
Godt, det skal du få lov at bevise.
Fortæl Knuts sønner, at du er Folkungernes ven, som skal redde dem.
I nat fører du dem ud af borgen.
Nede ved vandet venter to mænd med en båd.
Før dem langt ud på søen ...
... og så drukner du dem.
De to mænd, som følger dig ...
De har ordre til at slå dig ihjel, hvis du ikke lystrer.
Bagefter viljeg beslutte mig for, hvad jeg mener om dig.
Her slutter rejsen, mine små herrer. Sæt dig ned!
- Rør ham ikke! - Stille!
- Din forbandede forræder. - Jeg gør bare min pligt.
- Han er såret. - Lad mig se.
Han klarer den.
Hvor er Lille-Knut?
Sverker Karlsson har mistet sin ret til kronen.
Nu frygter han vores hævn.
Danskerne kommer snart.
Det vil kræve mere end vilje og mod at besejre dem.
Men jeg lover jer, at vi står klar!
Gud være med dig, Magnus.
Jeg ved, at du vender tilbage.
Jeg er for gammel til det her, men mine folk har du.
Hver eneste våbenføre træl og stalddreng er samlet her.
- Danskerne er fem gange så mange. - Det skal nok lykkes.
Vi slår dem med uventet kraft.
- Jeg slår Sverker Karlsson ihjel. - Det er en alvorlig sag.
Hævn avler hævn. Vil du gerne miste endnu en bror?
Han er lige så stædig som sin far.
Nøjagtig som du var.
Jeg ønsker fred, Eskil.
Det er det, jeg beder om.
Jeg er stolt af dig, lillebror.
Alt er parat.
Men jeg ved ikke ... Folkene er bange.
Hør her.
Tvivl ikke.
Tro blot.
Tro på vores sejr.
Vi valgte denne slagmark, ikke danskerne eller Sverker.
Vi valgte dette tidspunkt, ikke danskerne eller Sverker.
Tro!
Gud er med den, der står fast i troen.
Derfor vinder vi freden!
Send det tunge rytteri frem!
Ryttere!
Frem!
Hvordan har du tænkt dig at vinde?
- Mon ikke danskerne gennemskuer det? - Det får vi at se.
Prøver de at skræmme os?
Afvent mit signal, Harald.
Gør klar!
Angrib.
Læg an!
Vent.
Nu!
Det er en fælde.
Nu!
Gør klar igen.
Alle klar!
Angrib!
Nu!
Angrib!
Norge!
Slå ham ihjel!
- Han slog min bror ihjel. - og din far slog hans far ihjel.
Du er konge nu, Erik.
Konge!
Rid bort!
Nu forlader jeg dig aldrig mere.
Er du såret?
Vor Frue svigtede os ikke.
Jeg elsker dig.
Arn Magnussons ønske om fred -
- blev indfriet mange år senere af hans sønnesøn BirgerJarl.
Han samlede riget under navnet Sverige.
Tekster: Aage Brock SDI Media Denmark